TULAREMIJA V SLOVENIJI
Tularemija (zajčja mrzlica) je akutna vročinska bolezen. Je zoonoza – bolezen živali, ki se lahko prenaša na človeka. V Sloveniji je število prijavljenih primerov tularemije majhno. V obdobju med leti 1990 – 2020 je zbolelo 42 ljudi.
TULAREMIJA V SEVERNO – PRIMORSKI REGIJI
V severno – primorski regiji nismo prejeli nobene prijave tularemije v zadnjih tridesetih letih.
V letu 2021 smo samo v mesecu juniju in juliju zabeležili že 27 primerov tularemije. Glede na izsledke epidemiološkega poizvedovanja, so se oboleli najverjetneje okužili v naseljih:
Občina Ajdovščina
Ustje, Višnje, Podkraj
Občina Bovec
Plužna, Soča
Občina Kobarid
Idrsko
Mestna občina Nova Gorica
Trnovo, Vitovlje, Nova Gorica
Občina Tolmin
Tolminske Ravne, Tolmin, Zadlaz- Čadrg, Zadlaz- Žabče, Podbrdo, Hudajužna
Oblike tularemije pri obolelih: glandularna (1 primer), okuloglandularna (1 primer), ulceroglandularna (3 primeri), pljučna (3 primeri). Pri ostalih primerih oblika tularemija ni bila opredeljena. Štirinajst okuženih je potrebovalo bolnišnično zdravljenje.
Pojav tularemije v severno primorski – regiji povezujemo z mišjim letom in obilnimi padavinami v mesecu maju.
![](https://nijz.da.enki.si/wp-content/uploads/2021/07/ts.png)
V SLOVENIJI VODA PRVIČ POTRJENA KOT MOŽEN VIR OKUŽBE
Najpogosteje se z bakterijo Francisella tularensis, ki povzroča tularemijo, okužimo z ugrizom okuženega klopa ali s stikom z okuženo živaljo, vir okužbe pa je lahko tudi onesnažena (pitna) voda.
Pri epidemiološki obravnavi primerov pri letošnjem pojavu tularemije v severno – primorski regiji smo prvič v Sloveniji potrdili prisotnost bakterije Francisella tularensis v pitni vodi treh zasebnih vodovodov namenjenih lastni oskrbi s pitno vodo (brez ustrezne priprave vode in primernega vzdrževanja).
Prisotnost bakterije v vzorcih vode zasebnih vodovodov nakazuje povezavo s pojavom tularemije pri šestih uporabnikih vodovodov. Preiskava za potrditev vzročnosti še ni opravljena.
PRIPOROČILA ZA PREBIVALCE GLEDE PITNE VODE – odsvetujemo pitje vode iz vodnih virov v naravi (nenadzorovani izviri, studenci …) – uporabnikom javnih vodovodov odsvetujemo uporabo morebitnih drugih virov pitne vode za lastno oskrbo s pitno vodo (npr. hišnih kapnic, vodnjakov …), če nimajo urejene učinkovite priprave vode in niso ustrezno vzdrževani. – lastnikom zasebnih vodovodov namenjenih lastni oskrbi s pitno vodo, svetujemo ureditev učinkovite priprave vode in ustrezno vzdrževanje vodovodov (glej priročnik Lastna oskrba s pitno vodo: www.nijz.si). Ugotovitve dosedanje epidemiološke obravnave nakazujejo, da je zaradi mišjega leta in občasnega obilnega deževja bakterija, ki povzroča tularemijo, močno razširjena v naravi. Voda se lahko onesnaži z bakterijo s trupli okuženih živali ali izločki okuženih živali (najpogosteje glodavci). |
F. tularensis se lahko prenaša z onesnaženo pitno vodo na več načinov:
- s stikom z onesnaženo pitno vodo (vstopno mesto bakterije je koža, zlasti manjše poškodbe kože, oči …)
- z zaužitjem onesnažene pitne vode (vstopno mesto bakterije je sluznica ustne votline, žrela)
- z vdihavanjem aerosola onesnažene pitne vode (vstopno mesto so pljuča).
Ostali načini prenosa:
- z vbodom klopa,
- stikom z živaljo (zajci, kunci, voluharji, pižmovkami, bobri) ipd.,
- z zaužitjem kontaminirane hrane,
- inhalacijo aerosola, prahu, ki nastajata npr. med opravili v naravi kot košenjem trave, nakladanjem sena,
- okužba se pogosteje pojavlja pri nekaterih poklicih – lovcih, gozdarjih, kmetih, veterinarjih, pa tudi med ljudmi, ki se pogosto ukvarjajo z rekreacijo in opravili v naravi.
Simptomi in znaki bolezni
Potek bolezni je odvisen od vstopnega mesta bakterij, virulence povzročitelja ipd. V 80% primerov se pojavi t.i. ulceroglandularna oblika bolezni, za katero je značilen nenaden začetek, mrzlica, vročina, glavobol, redkeje kašelj, bolečine v mišicah in trebuhu, bruhanje in driska. Na mestu stika z okuženo živaljo se običajno pojavi izpuščaj oziroma boleča razjeda, ki se zazdravi z brazgotino ter povečane lokalne bezgavke. Možne so še druge oblike bolezni, najtežji potek ima pljučna tularemija.
Kako preprečim okužbo z bakterijo F. tularensis?
Tveganje za okužbo zmanjšamo s preventivnimi ukrepi:
- Uporabljamo le zdravstveno ustrezno pitno vodo iz nadzorovanih vodnih virov oziroma vodovodov.
- Kadar smo v naravi, uporabljamo repelente, ki nas ščitijo pred klopi, komarji in drugim mrčesom.
- Posebej moramo biti pozorni pri rokovanju z divjimi živalmi – se jih ne dotikamo, posebej, če se nenavadno obnašajo in so že na videz bolne.
- Mrtve živali poberemo in odstranimo z rokavicami in odvržemo v komunalne odpadke ali pa še bolje – če jih najdemo v naravi se jih ne dotikamo.
- Pri rokovanju z mesom divjih živali uporabimo rokavice in smo pozorni, da se ne poškodujemo.
- Meso pred zaužitjem pravilno in zadostno toplotno obdelamo.
- Preprečujemo dostop glodavcev in mrčesa do bivališč (zamrežimo okna, odprtine).
- Pri čiščenju drvarnic in opravilih v naravi se zaščitimo z masko (FFP2 ali FFP3).
- Redno izvajamo postopke dezinsekcije, deratizacije.
- Z živili rokujemo na varen način – živil ne onesnažimo z umazanimi rokami, umazanimi kuhinjskimi pripomočki, umazanimi delovnimi površinami ali z onesnaženimi surovimi živili (mesom).
![](https://nijz.da.enki.si/wp-content/uploads/2021/07/t1_0.png)